Nevěsta  

Kráčím si cestou, necestou, za svojí krásnou nevěstou, náhle se cesta rozdvojí, na cestě panna v závoji

Kdo jsi ty panno, tajemná, která je cesta ta správná, kterou jen holka mám se dát, poraď mi  děvče mám jí rád

nechci se zpozdit na svůj den, nechci jí nechat čekat jen, ty víš, co mi hlavou prochází, kolem se mihnul divnej stín

doprava, nebo doleva, když selže mi rozum, napoví srdce, cesta je nějak vzdálená a kroutí se nahoru dolů, co ty o ton víš

Strhnu ten závoj, pojď jen blíž, náhle místo té dívky stojí tu stařena bílá jak sníh, jenže horší je, že někoho připomíná mi

tak halo halo, je někdo doma, prober se chlapče, tvá vyvolená tu stojí a paty má prošlapaný a ty nevíš co říct jí máš

kde sme se ztratili Lásko moje, kde sme šli každej jiným směrem, cesta se dávno rozdvojila, už dřív než sem zpozoroval